I TIDLIGERE AFSNIT
Kender du Ammut?
Egyptisk guddom. Verdens første bøhmand.
Ammuts retfærdighed gælder hele vores liv.
Det er derfor, vi vil genoplive hende, så hendes lys kan helbrede verden.
Du er selv ude om det, Khonsu.
Nu er han bundet til dette sted.
Det må være en af de store.
Vi har vundet!
Steven ...
- Kender du Steven? - Selvfølgelig gør jeg det.
Hvis vi ikke kan ...
- Marc? - Steven!
Vi må væk herfra.
Hej.
Hjælp!
Det er alt sammen din skyld!
Fald nu ned, Marc. Jeg skød dig ikke.
Dit sind vakler voldsomt mellem forstand og forstyrrelse.
Din hjerne er som et pendul, -
- der svinger mellem en vanskelig virkelighed, -
- hvor du er min patient her på Putnam Sanatorium i Chicago, -
- og en betryggende fantasi, du selv har skabt, -
- hvor du er en form for superhelt.
Du gør dit yderste for at undgå at kigge indad.
Du er ikke en rigtig læge.
Er det derfor, du hele tiden starter opdigtede slåskampe?
Du er ikke læge.
Jeg føler mig ellers som en rigtig læge.
- Du er ikke læge. - Jamen så siger vi det.
All right, all right ... Det handler ikke om mig.
Lad os se på din historie. Hvordan er du endt her?
Hvordan er du selv endt her?
Jeg tog bussen. Vil du høre, hvordan du påstod, du endte her?
Du påstod, du var et sted, der mindede om kontoret her, -
- bortset fra at det var i Egypten, og du var sammen med et næsehorn.
- En flodhest. - Nå ja, det var en flodhest.
Og den kunne tale.
Hvad mener du selv? Er det forstand -
- eller forstyrrelse?
Forstyrrelse?
Jeg synes, det er opmuntrende. Det synes jeg virkelig.
Et forpint sind bygger ofte steder, der kan skærme det -
- mod dets mest traumatiske minder. Det kaldes et organiseringsprincip.
Nogle ser en fæstning. Andre ser en labyrint eller et bibliotek.
Eller en psykiatriafdeling?
Ja, det kunne også godt være en psykiatriafdeling.
Det, der er uhyre interessant, er denne nye dyrefigur.
- Flodhesten? - Den er yderst interessant.
Den vil kunne fjerne muren mellem dig og Steven og give os indsigt.
Indsigt i hvad?
Inden du blev vred, var du ved at fortælle mig om en dreng.
Kan du huske ham?
Kan du fortælle mig mere om drengen?
Tak. Jeg har superfint nu.
Du får forhåbentlig en fed hyre. Du er hammerdygtig.
Jeg har aldrig haft det bedre. Jeg finder selv ud.
Du gør det ikke! Du vil slippe uhyret løs!
Vær forsigtig med ham. Jeg er ikke din fjende.
- En flodhest! - Den medicin er for vild.
- Er han altid så intens? - Ja, mere eller mindre.
- Er I tvillinger? - Nej.
- Ja, en slags. - Fedt, der blev jeg meget klogere.
Lige for lidt siden troede jeg, jeg var blevet skudt og dræbt.
Så vil du skide grønne grise nu, for du er desværre stendød.
Hvabehar?
- Er vi døde? - Ja.
Jeg tror, hun har ret. Jeg tror, vi døde.
Jeg har ... Lige et øjeblik.
Det er noget tid siden, vi fik nye sjæle i butikken.
Det må I undskylde.
Okay, nu skal I høre:
"Velkommen, ædle rejsende, -
- til Duat."
Duat? Det egyptiske dødsrige?
Hun er Thoeris, kvindernes og børnenes gudinde.
Hun er vores fører på rejsen til det hinsides.
Så det her er altså det hinsides?
Et hinsides, ikke det hinsides.
Der findes overraskende mange intersektionelle bevidsthedsplaner.
Forfædreplanet er bare så yndigt.
Nå, men jeg har faktisk kort til det alt sammen, hvis I lige vil ...
Undskyld. Væk med dig.
Godt så.
Fordi Duats sande natur overgår den menneskelige forstand, -
- vil I opleve stedet som noget, der er mere genkendeligt for jer.
En psykiatriafdeling er nyt for mig, men vi finder jo nok ud af det, ikke?
Hvorfor skulle vi opleve stedet som et psykiatrisk hospital?
Fordi vi er sindssyge.
Vi er sindssyge, Steven.
En talende flodhest, en talende, død fugl ...
Du er uden for min krop, og nu også det hinsides.
Det er den sande virkelighed, mens hospitalet er vores fantasi.
Undskyld, han er ...
- Dr. Harrow havde ret. - Dr. Harrow?
- Det her er et organiseringsprincip. - Er han nu pludselig doktor?
Hvis vi går igennem dørene her, -
- vil vi se en masse patienter og Crawley, der råber bingo ...
Åh gud! Åh gud!
- Hvad er det her? - Det er dødsriget.
Jeg er ikke sindssyg. Jeg er død. Hvor sagde du, vi skulle hen?
Vi er på vej til Aaru, til fredsmarkerne, ikke?
Han må være den kløgtige.
Hvis jeres hjerter er i balance, skal I tilbringe evigheden i paradis.
Fredsmarkerne.
Men inden vi når så langt, skal jeg lige foretage en hurtig ...
Pyha, det virkede.
Jeg var lidt nervøs for, at jeg ville flå brystet op på jer.
Hvad gør hun nu?
Nu vejer hun vores hjerter på en vægt mod sandhedens fjer.
Egypterne mente, at ens hjerte viste, hvordan man havde været i sit liv.
Hvis vægtskålene er i balance, får sjælen adgang til fredsmarkerne.
- Og hvis de ikke er i balance? - Så ryger I over bord.
Så vil de døde trække jer ned under sandet til tid og evighed.
Ingen uligevægtige sjæle om bord på min skude.
Jeg krydser fingre for jer.
Vi skal satme ikke ende dernede, og vi skal heller ikke til fredsmarkerne.
- Hvad vil du så foreslå? - Hvis det går helt skævt ...
Så dræber vi flodhesten og stjæler båden.
Gutter?
Hvorfor gør den sådan der?
Aner det ikke. Der står ikke noget om det i mine kort.
Det er hjerterne. De er ikke fulde.
Jeg er bægret halvt fyldt-typen, men de føles ufuldstændige.
Hvad skal det sige?
Hvis du ikke er i balance, vil Duat tage din sjæl.
- Har du nogen andre forslag? - Båden rummer alle livets minder.
Hvad I to end skjuler, må I gå ind og vise hinanden sandheden.
Opnå balance, før vi når fredsmarkerne, eller jeres sjæle vil gå til grunde.
- Godt så. - Hvad gør vi?
Jeg er ikke sikker. Tror du, Layla er okay?
Indtil videre. Men jeg ved, hun vil give sit liv for at stoppe Harrow.
- Så må vi skynde os. - Layla ville være okay med ...
Du skal ikke sige det.
Vi er to mod én flodhest, og skibet burde være til at styre.
- Vi behøver ikke engang ... - At dræbe gudinden?
Bare find et reb ...
Vi kan også gøre, som hun siger, og afdække det, vi fortier for hinanden.
Steven, jeg ved ikke med dig, men min hukommelse er et rod.
Det er min også.
Syret.
Hvad er det her?
Skal vi genopdage samtlige mine minder?
Kan du huske det her?
Tja, det er bare en gade.
Hvor mange gader har du ikke været på i tidens løb?
Hjælp!
Hørte du det?
En klam café fyldt med lig, det er såmænd det hele.
Hvis rum mon det er? Dit.
Meget morsomt.
Dubai.
Gabon.
New York. Det er løgn ...
Kender du de mennesker?
Åh nej ...
Vel ikke dem alle sammen? Har du dræbt dem alle sammen?
De var forbrydere. Mordere og voldtægtsmænd.
Khonsu ville straffe dem, beskytte nattens vejfarende.
- Og du husker hver og én? - Prøv du at tage et liv.
Det glemmer man ikke så nemt. Jeg ønskede sådan, jeg ville tabe, -
- og at en af dem ville dræbe mig. Den helbredende kraft blev en forbandelse.
Marc, se her. Vægtskålene er snart i balance. Det virker.
Okay, hvad gør vi så? Er det din tur nu?
Hvem er det?
Marc?
Hvad laver et barn i et rum fyldt med dem, du har dræbt?
- Hold dig fra ham. - Hej, lille ven.
- Hvad hedder du? - Steven, vent! Vent!
Nej, Steven!
Luk op! Luk op!
Mor?
Nå, er I sultne? RoRo?
- Mor, se min tegning. - En fisk med én finne.
Marc, vær sød ved din lillebror.
Har jeg haft en bror?
Skal vi tage ned i grotten?
- Vi spiser senere. - Bliv nu ikke for længe væk.
Marc, hvad skal du huske? At passe godt på din bror.
- Hyggehejsa. - Ses om lidt, pomfrit.
Hvor blev de af?
Kom nu.
Okay, fint nok, men så vil jeg være Rosser.
Hører De det, dr. Grant?
Det gør jeg bestemt, Rosser. Det lyder som fare på færde.
Dr. Grant?
- Mor siger, ikke når det regner. - Vær nu ikke sådan et pattebarn.
Åh nej ...
Drenge, I må skynde jer ud!
Drenge! I må ikke gå længere!
Vandet stiger alt for hurtigt. I må skynde jer ud.
Drenge! Hvor er de henne?
Steven! Kom tilbage!
Drenge?
Kom, vi må ud herfra. Kan I høre mig?
Hvor er I? Marc?
Marc!
Gå efter min stemme! Drenge! Drenge!
Jeg kan høre dig, Marc!
Det er bare et minde. Fanden tage dig, Steven.
Steven.
Jeg vil have min RoRo tilbage.
Jeg vil have ham tilbage.
Hvad laver du her?
Kom, makker.
- Du skulle passe på ham. - Steven, nu går vi.
Du lod ham drukne.
Det er alt sammen din skyld!
Steven, kom her. Du skal ikke gå derop!
Wendy? Wendy, kom nu.
Wendy, jeg beder dig.
Vi skal til at puste lysene ud.
Hun kommer ikke.
Mor har det ikke så godt, Marc.
Det bliver bare os to i år, okay?
Steven!
Ingen fødselsdag uden ens yndlingskage.
Gå du bare i gang, min dreng.
Du var altid jaloux på ham.
Lige fra han blev født.
Jeg burde have vidst, du kunne finde på sådan noget.
Mor, hvad er det, du gør?
Steven!
Hvad skete der inde på værelset, Marc?
- Så er det godt, Steven. - All right.
Hvorfor husker du hende sådan? Sådan var hun slet ikke.
Lad mig komme derind igen. Hvad er det, du skjuler?
Marc, kom nu med ind. Hun skal nok få hjælp.
- Far. - Det ordner sig.
Det er dig, der skal ordne det. Hvorfor har du ikke gjort noget?
Jeg vil ikke miste endnu en søn.
Så er det godt, Steven!
Lad mig være!
Hvor fanden er vi nu?
Åh gud ...
Harrow sagde, du var lejesoldat.
At du havde dræbt gidsler.
- Tror du på det? - Det ville ikke overraske mig.
At absentere i omtåget tilstand får en smidt ud af militæret.
I stedet måtte jeg tage hyre hos min tidligere befalingsmand Bushman.
Vi skulle plyndre et egyptisk gravkammer.
Men Bushman lavede planen om. Der måtte ikke være nogen vidner.
Er det dr. El Faouly, Laylas far?
Jeg forsøgte at få dem væk.
Men det lykkedes ikke.
- Tydeligvis. - Hvad skete der med dig?
Synd og skam.
Jeg kan mærke smerten i dig.
Hvad fanden er du?
Jeg er guden Khonsu, og jeg søger en kriger.
En kriger? Pøj pøj med det.
Du skal være mine hænder, mine øjne, min hævn, -
- min endelige dom over de onde.
Du skal binde selve dit væsen til mig -
- og udslette verdens bærme, dem, der fortjener det.
Ønsker du at lide døden, -
- eller ønsker du at leve?
- Det ved jeg ikke. - Jeg kan mærke din forstand.
Splintret. Knækket. Yderst fascinerende.
Du er værdig som kandidat til at blive min tjener i denne tid.
Til gengæld for dit liv -
- sværger du da at beskytte nattens vejfarende -
- og fuldbyrde min hævn over dem, der søger at gøre dem ondt?
Den luskede, gamle grib. Han manipulerede dig fra starten.
- Men han holdt os i live. - Han udnyttede dig jo.
Eller også var det min chance for at fortsætte min løbebane.
Som dræber.
Sværger du at beskytte nattens vejfarende -
- og fuldbyrde min hævn over dem, der søger at gøre dem ondt?
Ja.
Se, vægtskålene. Har vi bragt dem i balance?
Så rejs dig. Rejs dig, og lev igen -
- som min hævnende næve.
Som min -
- Moon Knight.
Er det ...?
Afsted, Marc!
- Hvad sker der? - Frygten breder sig i oververdenen.
Uligevægtige sjæle bliver dømt til sandet i utide. Det er noget skidt.
- Harrow. - Vi må tilbage.
Selv hvis jeg sendte jer derop igen, ville jeres krop stadig være død.
- I ville ikke kunne heles. - Så hjælp os med at befri Khonsu.
Vil I genforenes med Khonsu? Jeg troede, I ville af med ham.
Ja, men det er vores eneste chance.
Thoeris, du er nødt til at hjælpe os.
Hul i det. Osiris bliver ikke glad, men hans port er den eneste vej.
Indenfor med jer! Tiden er knap. Få i vægtskålene i balance.
Vi må tilbage til det værelse, hvor du ikke ville lade mig gå ind.
Vent nu lige lidt. Giv mig lige et øjeblik.
Lad os ikke gå alt det igennem igen. Vi kan bare tale om det nu og her.
Jeg vil fortælle dig alt.
Bare du ikke tvinger os til at tage tilbage dertil. Det er ikke det værd.
Ikke det værd?
Marc, du mister lige straks alt. Forstår du det?
Hvis vi ikke når at standse Harrow, og alle de mange mennesker dør ...
Hvis Layla dør, så er det alt sammen din skyld.
Nej, du kan ikke! Jeg nægter! Du kan ikke tvinge mig til det!
Marc, hold så op. Hold så op.
Gav du mig en indsprøjtning?
Du ser for mange film.
Vi kan ikke bare bedøve patienterne mod deres vilje.
Medmindre det er strengt nødvendigt.
Marc, det, du har gjort, er uhyre vanskeligt. Jeg er så stolt af dig.
At genopleve traumatiske minder kan være vældig smertefuldt.
De opleves utroligt virkelige, og du gjorde det i flere timer.
Flot klaret. Du kiggede intenst indad -
- på alle de øjeblikke, der har gjort dig til den, du er.
Tag det bare.
Jeg er stolt af dig, Marc.
Nu skal du lige prøve, om du kan følge mig i det her.
Tror du, du skabte Steven -
- for at kunne gemme dig for alle de forfærdelige ting, du har gjort?
Eller skabte Steven Marc for at straffe verden for det, din mor udsatte dig for?
Ved du det? Kan du huske det?
Der er kun én måde at få vished på.
Du må åbne op over for Steven.
Ingen fremskridt uden indsigt.
Kan du gøre det? Kan du åbne op over for Steven?
Jeg kan ikke ...
Det er mit værelse, men jeg mindes ikke det her.
Det er ikke min mor.
Marc, luk så op. Vil du så lukke op!
Det er ikke min mor.
- Luk så op! - Det er ikke min mor.
Kors i hytten, her ser jo herrens ud.
Jeg må hellere rydde op, inden mor opdager det.
Marc, vil du straks lukke op!
"Når faren er nærved, er Steven Grant uforfærdet."
Du har opdigtet mig.
Luk så den dør op!
Du skal lære at høre efter.
- Hvorfor tvinger du mig til det? - Jeg vil se, hvad hun gjorde.
Det der skal du ikke se. Det er hele formålet med dig.
Formålet med mig? Skulle jeg være din stressbold?
Her troede jeg, at jeg var originalen, men jeg er bare noget, du har opdigtet.
Du fik lov at leve et lykkeligt, -
- enkelt, almindeligt liv. Er du med?
- Men det var jo en løgn. - Og hvad så?
Ville du hellere kunne huske sandheden?
At din mor tævede dig, hadede dig og gjorde dit liv til et helvede?
Du lyver.
Du fik lov at leve i troen på, at hun elskede dig, -
- og at hun stadig lever.
Hvad snakker du om?
Hun lever da stadig. Jeg taler med hende dagligt.
Far ringede angående hendes shiva, men jeg magtede ikke at deltage.
Det passer ikke. Det passer jo ikke.
- Det gør mig ondt, Steven. - Nej, nej, nej. Ellers tak.
Luk mig ud, luk mig ud!
Luk mig ud!
Gud, det må du undskylde. Det er jeg frygtelig ked af.
Du gav mig et chok, og jeg gav dig en skylle.
Steven?
- Vent nu lige lidt. - Godt at se dig igen.
Er det her en form for test? Jeg genkender det her sted.
- Steven, jeg er din læge. - Er du det? Dr. Harrow?
Ja, der kan man bare se. Du er rigtig blevet til noget, hvad?
Jeg var ved at blive bekymret for, jeg aldrig ville få dig i tale igen.
Hvor er det spøjst. Den frisure og den fjollede, lille snotrive.
Det er ren Ned Flanders. Hvad render Thoeris og laver nu?
Det var mig, der bad Marc åbne op over for dig. Fik han talt med dig?
Altså, han ...
Han løj for mig, gjorde han.
- Hvad mener du, han løj om? - Nu snager du.
Da du kom hertil, var jeg bange for, du aldrig ville anerkende Marc.
Var det mig, der fik os indlagt?
- Efter jeres mor døde. - Det må du ikke sige.
Det passer ikke. Det passer ikke.
Tager du gas på mig? Jeg finder mig ikke i det.
Min mor lever. Det siger du ikke igen.
Så tager jeg fejl. Skal vi ikke ringe til hende?
- Du har ikke hendes nummer. - Jo, vi har det arkiveret.
Jeg får lige fat i Dylan. Det tager kun to sekunder.
Dylan, vær sød at ringe fru Grant op.
Hun tager den ikke. Hun er bange for sælgere.
Dig vil hun godt tale med. Hun slår nummeret op nu.
Lad være. Vær sød at lade være.
- Den ringer. - Vær sød ikke at forstyrre hende.
Goddag, fru Grant. Det er dr. Harrow.
Steven vil gerne tale med Dem.
Steven, vil du tale med din mor?
Min mor ...
Min mor er død.
Nej, jeg gør det ikke. Den tilfredsstillelse skal du ikke have.
Hvad? Hvor er jeg?
Hvad hulen?
Pis også, ikke igen.
Hej, mor. Alt vel?
Du tror, det er løgn. Jeg er faret vild igen.
Jeg aner ikke, hvor jeg er. Ja, jeg har gjort det igen.
Jeg står på en gade ...
Det ligner lidt Mayfair. Hov, de kører i den forkerte side.
Mors shiva for to måneder siden.
Det var her, vores liv begyndte at smelte sammen.
Jeg kunne ikke ... Jeg kunne ikke kapere det igen.
- Alt det, jeg har gjort... - Marc.
Alle de forfærdelige ting, hun sagde, var forkerte. Det var ikke din skyld.
Jeg skulle aldrig have taget ham med ind i grotten.
Du var kun et barn.
Det var ikke din skyld.
Kunne du mærke det?
Jeg tror, vi er stoppet.
Porten.
Osiris' port. Kom, skynd dig.
Thoeris, hvad sker der?
- Jeg har aldrig før set porten så tæt på. - Hvordan åbner vi den?
Jeres vægtskåle kom aldrig i balance. Jeg kan ikke hindre det uundgåelige.
Jeg havde sådan håbet, men nu vil Duats uligevægtige sjæle tage jeres.
- De ser ikke just venlige ud. - Gem dig.
Gabon, New York, Dubai.
Pas på!
Thoeris!
Marc, du kan godt.
Men hvis jeg er dig ...
... så kan jeg også.
Seks!
Jeg foretrækker cricket.
Steven! Steven!
Steven!
Nej, vent. Vent! Vent!
Steven, løb! Han kommer! Stands båden!
Vent! Vent!
Steven!
Stands båden! Stands båden!
Vægtskålene er i balance.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service